משבר החינוך ממלא את כותרות העיתונים, ומנהלים בפנים דרמטיות ניבטים מעמודי השער. הם מדברים על הקושי לגייס מורים מצד אחד, ומן הצד שני אנו שומעים על הצעת ארגון הסתדרות המורים לשדרג את שכרו של מורה מתחיל ל 9,000 ש"ח. ישבנו לדבר עם פרופסור ירון זליכה, כלכלן ישראלי, חשב הכללי במשרד האוצר לשעבר, ומי שהתמודד לכנסת ה-24 כראש המפלגה הכלכלית החדשה, ולשמוע את דעתו על שיטת השוברים.
אבל קודם לכן, נסביר מהי שיטת השוברים, בקצרה: לפי שיטה זו, משרד החינוך מעניק לכל הורה בתחילת השנה צ'ק של 30,000 ש"ח שעליו לפרוע בכל בית ספר שיחפוץ. למנהל בית הספר יש חופש פעולה מלא: הוא זה שקובע את שכר המורים; את שעות הלימוד; את לוח החופשות; ומה התנאים לקבלה של מורה או תלמיד; הוא גם זה שאחראי על בחירת תוכנית הלימודים, בכפוף לליבה צרה שקובע משרד החינוך. שיטה זו אמורה לייצר תחרות בין בתי הספר, מבלי להוריד בשקל את ההשקעה של הציבור הישראלי בחינוך, שהיא ממילא מן הגבוהות בOECD.
https://tovnews.co.il/%d7%a4%d7%a8%d7%95%d7%a4-%d7%96%d7%9c%d7%99%d7%9b%d7%94-%d7%94%d7%9e%d7%9e%d7%a9%d7%9c%d7%94-%d7%94%d7%96%d7%90%d7%aa-%d7%a6%d7%91%d7%95%d7%a2%d7%94/
"אני נגד חלק ממרכיביה ואני בעד תוכנית אחרת", אומר זליכה, "אני חושב שהממשלה צריכה לעבור לסטנדרט האירופאי. מצד אחד אנחנו 40-35 ילד בכיתה, בעוד הסטנדרט באירופה הוא של 18 ילד. איך אנחנו מפצים על הרמה הנמוכה שאפשר להפיק משעת לימוד שעוברים בה 40 ילדים?" הוא שואל, ועונה: "הוספנו 2000 שעות למערכת". משמעות דבריו מדהימה: למרות שילד ישראלי לומד 2,000 שעות יותר מילד באירופה, ההישגים שלנו עדיין בתחתית הטבלה.
"גם אם אני אוסיף עשרת אלפים שעות בכיתה של 40 ילד, רחוק אתה לא תגיע", הוא מסביר את הפער בין כמות ההשקעה בשעות חינוך לתוצאות הדלות. "במקום זה", הוא משרטט את תוכניתו, "נוריד את האלפיים שעות האלה". בכך נשחרר, לטענתו, מורים רבים שחסרים למערכת. הרווח הנוסף הוא הכסף שיתפנה: "ניקח את הכסף הזה ונצמצם את מספר הילדים בכיתה לכיוון ה18".
https://tovnews.co.il/%d7%92%d7%9d-%d7%94%d7%a9%d7%9e%d7%90%d7%9c-%d7%94%d7%a1%d7%95%d7%a6%d7%99%d7%90%d7%9c%d7%99%d7%a1%d7%98%d7%99-%d7%9e%d7%91%d7%99%d7%9f-%d7%a9%d7%99%d7%a9-%d7%91%d7%a2%d7%99%d7%94-%d7%91%d7%91%d7%a8/
הקיזוז לשיטתו לא נגמר שם, "יש לנו את מערך הפיקוח והמטה הכי גדול בעולם המערבי – מטה של אלפי מפקחים, שבמקום שילכו ללמד, מבלבלים למורים את השכל, שגם ככה לא מסוגלים ללמד 40 ילד בכיתה, תשחרר את המטה הזה ותחסוך את הכסף". "הדבר השלישי", מציע זליכה, ומתקרב בצעדי ענק לשיטת השוברים: "תן סמכויות למנהל. והדבר הרביעי – תשחרר את הילד לבחור איזה בית ספר הוא רוצה".
על ההבדל בין הצעתו לשיטת השוברים הוא אומר, "שיטת השוברים, אבל לא במובן של כסף ולא במובן של יצירת אפליה, אלא תן לבתי הספר להתחרות על הילדים". הוא מוסיף שאם יאמצו את תוכניתו, יהיה צורך במקביל לעלות את שכר המורים, כחלק מעליית המוטיבציה הכללית. אולם הוא לא רואה ערך בעליית השכר שלא כחלק משינוי השיטה. "אם רק תגדיל את שכר המורים – לא תגיע רחוק" הוא קובע, ומערכת החינוך תמשיך לדשדש.